Sommeren 1915
Anne!
Goddag.
Ih, altså!
Tænk engang. Du har overhovedet ikke forandret dig.
Det har du heller ikke. Jeg har glædet mig sådan.
Nej, lad være. Tak for hjælpen.
Alan?
Det må være 100 år siden, du hev os i rottehalerne.
Mind mig ikke om det, Anne.
- Hvorfor er Alan ...? - Han bliver godt betalt, Anne.
Jeg krævede, at Fred hyrede en chauffør, med alle vore gæster.
- Brug dine penge på din familie. - Du er også familie, Anne.
Og jeg skal jo bruge tante Jos arv på en eller anden måde.
- Tak. - Det var så lidt.
Det er underligt at se så mange unge mænd i uniform.
Se! Det er Chania Shane -
- og Wilf Bell. Det er, som om de skal på skovtur.
Om 1/2 år er vanviddet i Europa slut, og vi slipper for at høre mere om krig.
- Anne, vi skal have en skøn ferie. - Ligesom i gamle dage.
Mærk luften, Diana. Så dejligt dufter der ikke i Halifax.
Det lød, som om du var glad for Hopetown Børnehjem.
Det må have været hårdt at sige farvel til eleverne.
Lad os køre forbi Grønnebakken. Jeg har ikke været der, efter Marilla døde.
Får midt på hovedgaden! Den mand er ikke rigtig klog.
- Jeg er alligevel helt syg efter at gå. - Nej, Anne.
Anne er så irriterende spontan.
- Drej om ad Grønnebakken, Alan. - Javel, frue.
Anne, vent!
Vent, vent!
Anne!
Vent! Vent!
Jeg har knækket en hæl.
Jeg skulle have advaret dig.
Mr. Harrison har ladet det forfalde fuldstændig. Han lejede det ud.
Marilla og Matthew ville være knust.
- Pas på! - Flyt dig!
Kom herind...nu!
Ville De noget?
Jeg voksede op her. Det var et dejligt hjem.
- Det her hul? - De har ingen respekt for fortiden.
Forsvind.
Anne, lad være. Du kunne ikke have gjort noget.
Mr. Harrison skal få en ordentlig skideballe, når jeg ser ham.
Det var Marillas liljer.
De var så smukke.
Lad være!
- Kom med din sko! - Nej!
Du godeste. Det virkede.
Det var mine yndlingssko.
Jeg skulle have købt gården for pengene -
-fra min bog og mine artikler.
Anne, du kan ikke skrive fortiden om.
Glem nu dine problemer. Du skal nok få det rart hos os.
Tante Josephines penge har gjort mit liv så let.
Fred er den yngste direktør i bankens historie. Ikke også, skat?
Min lille arv har heller ikke skadet hans karriere.
- Jeg laver jo ingenting. - Du har passet vore forretninger flot.
Nej, jeg passer bare mig selv.
Fred er så beskeden.
Han har vist sig at være en vidunderlig far og en god mand.
Sarah? Vær sød at tage børnene med op ovenpå.
- Kom og kys mor godnat. - Godnat, mor.
- Godnat, tante Anne. - Godnat, skat.
- Så går vi. - De foretrækker deres far.
Det er en skøn aften. Lad os tage teen i haven.
Det er et godt hus at skrive i.
Tænk, hvad du kunne skrive, hvis du blev hele sommeren.
Det er et stort "hvis". Diana, jeg kan ikke lide at trænge mig på.
- Hvad er der galt? - Vi har alt.
Men han kysser mig ikke engang godnat mere.
Det gør mig ondt.
- Har I ikke prøvet at snakke om det? - Fred har aldrig været snakkesalig.
Men hans tavshed er anderledes nu. Han ruger over krigen.
Det er fordelen ved forlovelser. Du og Gil forandrer jer aldrig.
Det er, fordi vi aldrig ser hinanden.
Hvis I udsætter brylluppet, bliver du gammeljomfru.
Når Gil slutter på Bellevue Hospital til august...
Hvor vover du at nægte mig glæden ved at planlægge dit bryllup?
I august skal vi bare finde en dato.
Anne, vær nu ikke så koket.
Du kan flytte tilbage med det samme. Det skal blive, ligesom da vi var børn.
- Sarah! - Hvad med Gilbert?
Anne og Gil Blythe skal giftes.
Og det skal ikke være en tarvelig affære.
Og Fred skal også hjælpe til. Det bliver et fælles projekt.
En ting ad gangen. Først taler vi med Gilbert.
Lad mig tale med Gilbert.
- Først sender vi ham et telegram. - Nej...
Hvor har jeg dog savnet dig hele sommeren, Gil...
...blandt de skønneste minder... om forgangne dage.
- Det er fint. - Dér.
I mindet om skønne forgangne sommerdage -
- vor fortid, vore venner...
Kom du noget til?
Forhåbentlig intet brækket eller stødt?
Kun min stolthed. Gil, hjælp mig op.
Nu er jeg både blind og et stort fæ.
Hvis jeg var blind, ville jeg aldrig glemme dit ansigts konturer.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Jeg ville se dig i kød og blod.
- Jeg vil spørge dig om noget. - Ja.
Lad os spadsere lidt på stien.
Hvis Diana bestemte, blev vi gift i denne uge.
Vi har været forlovet så længe, at folk sikkert tror, vi har været gift i årevis.
Hvad ville du spørge mig om?
Jeg skal træffe en beslutning, der kan vende op og ned på vore planer.
Hvad?
Bellevue Hospital har bedt mig blive året ud.
- Vi var enige om... - Ja.
Det er en stor chance. Jeg ved, du ikke har villet med til New York før...
Beder du mig om at tage med dig?
Jeg kan ikke klare et år til uden dig.
Jeg vil også være sammen med dig.
Så tag med mig med det samme.
Vi rejser øjeblikkeligt.
Jeg kan ikke blive lykkelig andre steder.
Det er her, jeg vil bo.
Så mange minder er bundet til dette sted.
Gid jeg kunne have gjort noget.
Vi bærer begge dette sted i sjælen. Gid vi kunne blive gamle sammen her.
Hør nu.
Vi har stadig et par år for os.
Jeg rejser.
Hvad?
Til New York. Men først på prøve.
- Men lov mig, at vi stifter familie her. - Det lover jeg.
New York er spændende for en forfatter.
Verdens bedste forlag ligger dér.
- Er du sikker? - Jeg er kun sikker på én ting.
At jeg elsker dig skandaløst højt.
Kom. Vi må fortælle det til Diana og Fred, før de sender indbydelser ud.
Det er her. Winfields Forlag.
Du skal ikke være nervøs.
Det er utåleligt at have "uanselighed" prentet i sjælen.
Mr. Winfield afviser vel også mit manuskript.
Det er et lille forlag. Og de har næppe inviteret dig for at sige nej.
Godmorgen, sir.
Jeg går i graven uden at blive begrædt, hædret eller besunget.
Men ikke uden at blive udgivet. Anne Shirley. Dr. Powell.
- Det er mig en ære. - Tak for chancen.
Deres bog er vidunderlig. Gamle Winfield har lovet mig at overveje den.
Det er det mindste, jeg kan gøre for vor fremmeste unge læges forlovede.
De skal ikke acceptere mindre end 10% i royalty fra den gamle tyran.
Undskyld.
Jeg har en aftale med mr. Palmer Winfield.
- Navn? - Miss Anne Shirley.
Miss Shirley til mr. Winfield. Tag trappen op til 6. sal.
Tak.
Miss Shirley.
- Goddag. - Sæt Dem endelig ned.
Sikken trappe. Hvordan går det, sir?
Elendigt. Der er nedgang i bogsalget.
Vore omkostninger er helt i skoven.
Det er mr. Owen, som er chef for fiktionsafdelingen.
Tak, fordi De ville tage Dem tid til at mødes med mig...
Tak dr. Powell. Han skar engang en svulst ud af mig -
- og forlængede min ulyksalige eksistens.
Måske skulle vi komme til sagen.
Vi læste manuskriptet, dr. Powell sendte os.
Det er jo levende og fængende.
Ja, De har nok en fremtid for Dem som forfatter.
Men ikke her. Det er ikke velgørenhed.
Vi har aldrig udgivet kvindebøger.
Vort speciale er spænding. Krimier og bøger for rigtige mænd.
Men da mændene ikke køber så mange bøger på grund af krigen -
- vil vi gerne udvikle spændingslitteraturen for kvinder.
Vi har brug for nogen, der kan finde historier, der appellerer til kvinder.
Jeg kan lugte en god bog, før jeg åbner den.
Ja. Mr. Owen vil gerne oplære Dem som juniorredaktør.
Men måden, man finder materiale på, er yderst subjektiv.
Jeg kan godt finde forfattere, som kvinder vil læse -
- hvis jeg stadig må indlevere mine egne manuskripter.
Så skulle de opfylde vore kriterier, miss Shirley.
Ja?
Jeg har aldrig udgivet noget, jeg ikke brød mig om. Det har virket i 40 år.
De vil kunne lide det, jeg finder, sir. De vil fatte tillid til mig.
Jeg finder en lille krog, miss Shirley kan arbejde i.
Kom, miss Shirley. Der skulle være et skrivebord under alt det dér.
Researchafdelingen finder Deres lister.
Mit kontor ligger lige dér.
- Miss Shirley? - Undskyld.
Jeg gik og indsnusede atmosfæren.
Det er Jack Garrison Jr., Amerikas førende krimiforfatter.
Hans spionbøger er solgt i 1/2 mio. eksemplarer, før de er skrevet.
Find mænd, der kan skrive sådan for kvinder, ellers spilder De tiden.
Jeg spilder sjældent tiden.
Og hvis jeg troede, kun mænd kunne skrive, fandt jeg nok intet interessant.
Jeg bør måske nævne, at vi aldrig har udgivet en kvindelig forfatter.
Aldrig.
- Pokkers også! - Lad mig, doktor.
Godt. Du gør det færdigt, Gil.
Kom ind til bestyrelsesmødet om en halv time.
Jeg har desværre ikke kraft til fortsat at tjene denne institution -
- grundet mit svigtende syn.
Denne unge mand er den fremmeste kirurg i sin klasse, og jeg kan tilføje -
- på hele institutionen.
Han bliver året ud, men han har evnerne til at overtage mine pligter -
- som permanent medlem af administrationen... om en måned.
Sir, jeg er meget smigret. Men gid De havde talt med mig om det først.
Jeg måtte vide, hvor bestyrelsen stod. Jeg kan jo ikke operere mere.
Prognosen for grøn stær er elendig. Du vil vise dig situationen værdig.
- Dr. Blythe! - Husker De min kone?
- Naturligvis. - Vi har ventet 8 timer.
- Sygeplejersken hjælper Dem. - Har den ikke vendt sig?
- Jeg kan mærke, der er noget galt. - Kom herhen og sid ned.
- Mor, du skal nok ikke gå rundt. - Er der kort tid mellem veerne?
- Har du det godt? - Hun har veer. Hun skal indlægges.
Du behøver ikke tage dig af de fattige.
- Jeg taler med fødselslægen. - Det kan jeg gøre.
Men jeg undersøgte patienten for en uge siden -
- og forlangte at få hende indlagt.
Barnet har fødderne nedad. Kommer det ikke ud snart, kan hun miste det.
Vælg, hvor du vil bruge din skalpel.
Husk, mrs. Hamilton skal opereres her i eftermiddag.
Du har lige mødt hendes mand i bestyrelsen.
Hun kan ikke overlades til sig selv.
Vi udsætter mrs. Hamiltons galdeblæreoperation.
Undskyld mig.
- Dr. Blythe? - Han kan ikke forstyrres. Sid ned.
Mr. Tweed -
- Deres hustrus tilstand er stabil, men den var gal med navlestrengen.
Vi gjorde alt, hvad vi kunne, men det var desværre for sent.
- Vi ventede og ventede. - Det gør mig ondt.
- Hensynsløse... - Før den mand ud.
Og De kalder Dem læger?
Hvad skete der?
- De mistede barnet. - Jeg skal lige tale med dig.
I må vænne jer til det her, hvis I skal leve sammen.
- Hun kom for sent. - Hun skulle have været indlagt.
Undskyld os. Det her er en del af din lod som kirurg.
Der er nogle, man har råd til at redde, og andre...
Dette er en stor institution.
Jeg var ligesom dig for 30 år siden, Gil. Tænk dig om.
Tænk på dit potentiale og de liv, du skal redde.
Tag ham med hjem, kvinde, og giv ham en stiv whisky.
Det er, som om vi er gået i ring.
Du kan ikke forvente, at livet skal være normalt her, Anne.
Det vidste jeg, da jeg sagde ja til at tage med.
Derfor skulle du også love mig, at vi en dag rejser hjem og stifter familie.
Jeg kan ikke gå længere uden at få mad, Gil.
Undskyld. Hvad siger du til at gå ud og spise en god middag?
En pølse i et brød ville være fint.
Jeg har glemt at spørge, hvordan det gik. To, tak.
De tilbød mig en betydningsfuld stilling som redaktør.
- Dr. Powell sagde, de ville udgive... - Værsgo, sir.
- To til mig. - Så gerne.
Du skal blive ved at skrive selv. Ikke arbejde med andres materiale.
Jeg vil gerne have den stilling.
Winfield skal udgive en af mine bøger, koste hvad det vil.
I al evighed.
Altid, for evigt. Nu og for evigt.
For altid, i al evighed af Anne Blythe.
Af Anne Shirley.
For altid, i al evighed.
De bringer uheld over Dem selv med de tamme titler, miss Shirley.
Vær ikke flov. Halvdelen af folk her i huset skriver bøger i frokostpausen.
De er...er De ikke?
Jack Garrison.
Det er mig en fornøjelse at møde Dem.
Mr. Owen taler kun om Deres nye bog. Han siger, den ikke er til at slippe.
Det er da én måde at beskrive den på, eftersom han ikke har læst den.
Vil De give mr. Owen det?
Det er en synopse til min nye bog, ifølge kontrakten.
Min advokat følger op på det, før jeg går videre til manuskript-udkastet.
Jeg har lidt tid. Fortæl mig lidt om Deres historie.
Måske kan jeg hjælpe Dem med en ordentlig titel.
Tja.... jeg er ikke færdig med den endnu.
Jeg håbede, at hvis jeg fandt en god titel, ville det sætte skub i historien.
Nej, De går helt bagvendt til værks.
De skal begynde med en klar indledning og en stærk slutning.
Det har jeg faktisk.
Den handler om en ung lærer, en missionær, i Himalaya -
- som tæmmer en britisk obersts hjerte.
Undskyld, jeg ler, men De har mere at byde på.
Jeg har læst alle Deres bøger. Man søger Deres kvindelige modstykke.
Og jeg stemples som trivialforfatter i alle litterære kredse.
De skal sætte Dem langt højere kreative mål.
Mr. Garrisons far var firmaets førende forfatter i mange år.
Mr. Garrison viderefører succesen.
Nej. Virkelig succes kræver passion og visioner.
Ikke bare dollars og cents, mr. Owen.
Det var en fornøjelse, miss Shirley. Jeg håber, vi kan gentage det. Farvel.
- Farvel. - Held og lykke.
Det er synopsen ifølge betingelserne i hans kontrakt.
De hører snart fra hans advokat.
Det gør jeg ganske givet. Tak.
Hvorfor ser De så trist ud, miss Shirley?
Det er meget frustrerende. Jeg har forlagt noget i går.
Skru hellere smilet på. Mr. Winfield vil se Dem straks.
Jeg kommer senere.
Jack Garrison har åbenbart fattet sympati for Dem, miss Shirley.
Jeg ved ikke, hvad det går ud på, men hans advokat kræver -
- at De alene skal være redaktør på hans nye bog.
Så vi vil bede Dem læse materialet og diskutere det med ham.
Jeg har aldrig redigeret andre bøger end mine egne.
Er der ikke en med mere erfaring?
Nej. Desuden kan materialet ikke udgives... i hvert fald ikke af os.
Så De skal mødes med ham og føje ham -
- men for enhver pris gøre ham det klart -
- at medmindre han leverer et spændingsplot -
- i stedet for dette politiske manifest -
- forkaster jeg ham som forfatter. Fuldt stop. Der er ikke mere at tale om.
- Forstår vi hinanden? - Er det ikke temmelig drastisk, sir?
Dette gør klart rede for vort standpunkt.
- Skal jeg virkelig overbringe det? - Ja.
Owen mener, vi bedst bevarer den gode stemning således.
Gå nu, og husk, at vi vil have spænding, ikke kunst.
Og lad ham ikke lægge hånd på Dem.
Vi skal igennem disse krumspring hvert år.
Han tror, han skriver den store amerikanske klassiker.
- Godnat. - Og De er en skattet medarbejder.
Vil De ringe op til mr. Jack Garrison?
Sig, miss Shirley venter i vestibulen.
Skal ske, miss.
Mr. Garrisons værelse, tak.
Goddag, mr. Garrison. Jeg har en miss Shirley her i receptionen.
Ja, sir.
Som De ønsker, sir.
Mr. Garrison er indisponeret. Han beder Dem komme op og vente.
- Han er klar om et par minutter. - Jeg venter her.
Han sagde, han ikke kom ned. Det er 3. sal, suite 308.
Åh nej.
Jeg forstyrrer vist, mr. Garrison.
De skal ikke undskylde. Det er udelukkende min fejl.
Jeg...
Jeg døsede.
Kom indenfor, så kan De give mig Winfields noter og Deres egne noter.
Jeg venter her, mens De læser brevet.
Det ville være uhøfligt at lade Dem stå ude på gangen. Kom nu.
Den manipulerende gamle despot! Hvad var det, han sagde helt præcis?
Hvis De ikke leverer en ny spændingsroman -
- forkaster Winfields Forlag Dem. Fuldt stop.
Jeg har sgu brugt det meste af forskuddet.
At skrive en ny bog hurtigt er vel bedre -
- end juridiske trakasserier.
Især hvis De skal tilbagebetale forskuddet.
Jeg har det bare ikke i mig. En til fører til en til, som fører til en...
Det her er et genialt værk, sir.
Men skulle de udgive en bog om Mexicos fattige efter Roosevelts krig?
De kan sælge en telefonbog under mit navn.
Bøger er bare pakkevarer for dem.
Salget går dårligt på grund af krigen.
Jeg finder på en undskyldning, hvis De vil tænke over det.
Gå ikke.
Jeg har et forslag at gøre Dem. Vær sød at sætte Dem ned.
Jeg tog det her på lykke og fromme i går, da vi mødtes.
Undskyld, men jeg læste det altså.
Og jeg må fortælle Dem, hvor ofte jeg lo...og græd.
På grund af Dem ønsker jeg at holde op med at skrive det bras for altid.
- Jeg har ledt efter det overalt. - Jeg blev bevæget mod min vilje.
En gang i livet møder man nogen, som man synes -
- er det skabende individ, man ønsker, man...nej...
...jeg ønsker, jeg kunne være.
Mr. Garrison.
Den kompliment luner hos en, der aldrig har oplevet Deres succes.
Beslut Dem og meld tilbage til mig...mr. Winfield.
Vent! Vent! Jeg er ikke færdig. Vent...
Miss Shirley, vent! Hvis De ikke lytter, springer jeg.
De er fuld. Og folk taler aldrig om det først.
Lad være! Mr. Garrison, Deres bog er ikke et spørgsmål om liv eller død.
Hvis Winfield vil have en kvinde-bestseller, er det Dem.
Så måtte jeg indlevere den under et pseudonym som...
Jeg indleverer den under begge vore navne.
- De er gal. Godnat. - Jeg springer, hvis De ikke vil.
Nej, De gør ej. Nej, De gør ej.
Nej!
Du har talentet, jeg har brug for en bog. Den skal nok blive udgivet.
Jeg ordner Winfield. Og det er en vidunderlig bog.
Den vil gøre mig fri af Winfield for evigt.
Og give dig det publikum, du fortjener.
Det vil være mig en ære.
Det vil tage mig en evighed at gøre bogen færdig.
Det er kun mit første udkast.
Lad mig redigere den, så kan vi indlevere den inden en måned.
Godt. Jeg gør dette udkast færdigt og sender det til Dem.
Godnat.
Jeg er ilde faren.
Det er din skøreste plan nogensinde.
Tak for tilliden, Gilbert Blythe. Det er mit livs chance.
Hvilken succesfuld forfatter bruger stedfortræder?
Alle forfattere har redaktører. Hvad, hvis han ikke kan lide det nye udkast?
Og nu skal vi til reception på familiegodset.
Jeg føler mig som et lam, der skal slagtes.
Træk vejret dybt. Tro på dine evner.
Mrs. Lynde sagde, jeg havde nerver som en kanalhest.
Jeg glæder mig til at møde dette Garrison-fænomen.
Tak.
Jeg hiver Jack op af posen, når jeg ønsker at trække mennesker til.
Vi har rejst 2000 dollars til mit hospital for forældreløse krigsbørn.
Og hvis vi gik i krig med de allieredes entusiasme -
- kunne vi sætte en stopper for det rod.
Jeg forstår, at den bog, De og Jack arbejder på -
- handler om en forældreløs.
Jeg ville gerne afholde et velgørenhedsbal -
- og bruge romanen som tema.
Det har jeg svært ved at se for mig.
- Dr. Blythe? - Mr. Garrison.
- Jeg har glædet mig til at møde Dem. - Genstanden for så stor hengivenhed.
De er heldig at nyde denne unge dames agtelse og tilbedelse.
En forfatter er ofte gift med sproget. Jeg spår Dem begge umådelig lykke.
Nå, men...tak.
Anne.
Tante Kit, dr. Blythe er overlæge på Bellevue.
Mange af gæsterne er gode til at rejse penge. Det må interessere Dem.
Miss Shirley og jeg har arbejde at tage os af.
Min nevø er meget indtaget i Deres forlovede.
Anne er ikke let at påvirke som forfatter.
Han ved vist ikke, hvad han er oppe imod.
Nå?
Det er ikke dårligt. Det er bare ikke godt nok.
- Hvadbehager? - Du har ændret alt det ægte.
- Du må hellere brænde det. - Brænde det?
Begynd forfra.
Jeg prøver at skrive, som De ville have det.
- Jeg har lagt alle kræfter i det. - Du kan altid blive lærer igen.
Jeg kan lugte, om det virker. Du vil være seriøs forfatter.
- Derfor hjælper jeg dig. - Nej, Jeg hjælper Dem.
Anne, du har menneskelig indsigt. Prøv ikke at skrive en bestseller.
De foreslog selv det her. Jeg kom til Dem for at få hjælp.
Det her var en fejl. Hold op med at græde eller kom med et nyt udkast.
"Mod fjerne tinder", Jack Garrison Jr.
Anne?
Anne, det er Jack. Jeg ved, du er der.
Jeg talte ned til dig. Det indrømmer jeg.
Tak.
Harold...
Mr. Garrison, jeg glæder mig meget til at se Deres næste udkast.
Miss Shirley er desværre til frokost. Skal jeg lægge en besked?
Jack Garrisons noter morer dig åbenbart.
Ingen kan fortælle dig, hvordan du skal skrive.
Det gør Jack heller ikke. Han kommenterer bare.
Du er blevet udgivet før. Hvorfor har du brug for ham?
Min første bog havde ikke mange læsere.
Bare rolig. Han er faktisk en ret god vejleder. Det er han virkelig.
Godnat.
Jeg går hjem til mig selv.
Den er helt afgjort ondartet.
Lad ham beholde sine lemmers brug den sidste tid. Sy ham sammen.
- Nej, jeg tror, vi kan fjerne den. - Det er højst usandsynligt.
De kan ikke afbryde, for så får de studerende ikke noget ud af det.
Notér, at jeg har afbrudt operationen af hensyn til patientens sikkerhed.
Dr. Blythe! Gå straks ind igen.
For reservelægernes skyld, som alle ønsker at være Dem.
Jeg vil ikke optræde for at øge denne institutions prestige. Beklager.
Gil!
Dette steds politik går over min forstand.
Det er jeg ked af at høre. Så burde jeg ikke være så glad.
Du skal læse det. Vi indleverer det i morgen.
Det er det bedste, du har skrevet.
Ja!
- Er du sikker? - Hvorfor skal han stå som forfatter?
Fordi jeg ikke kunne have gjort det uden ham.
Eller dig.
Må jeg også stå som forfatter?
Hvad, hvis det er min eneste chance for at få den udgivet?
Du skal ikke sælge dig for billigt.
Det gør jeg ikke. Jack indleverer den i morgen under begge vore navne.
Udmærket. Jeg kan ikke standse dig.
Jeg synes bare, du bør have anerkendelse efter fortjeneste.
Miss Shirley! Mr. Winfield vil se os begge på sit kontor omgående.
Send de prøveeksemplarer og omslag til de fem største distributører.
- Hvad? - Det er omslaget til Jacks nyeste bog.
Bogen er epokegørende. Han har skrevet den udelukkende for kvinder.
Mr. Winfield tror, vi har ramt en guldåre.
- Mr. Owen, det er min bog. - Jeg skal stå i brevet som redaktør.
- Kom, miss Shirley. - Det er mit værk.
Det er min bog. Det er min bog.
Vi vil alle have æren for en veludført opgave. Men det her er latterligt.
Jeg har bedt Dem komme på foranledning af mr. Garrison -
- og hans advokat, mr. Chambers.
Goddag.
Her er den bedste bog, mr. Garrison har skrevet, ikke sandt, Owen?
Sir.
Men mr. Garrison påstår -
- at han skrev den sammen med Dem.
Mr. Garrison og jeg har ikke diskuteret krediteringen på ny -
- men det er mit værk, ja.
Fælles forfatterskaber sælger desværre ikke.
Deres navn ville gøre mr. Garrisons mindre salgbart.
Vi vil ud af kontrakten.
Jack kan ikke levere andet, og han har andre litterære mål.
Jeg betvivler stærkt miss Shirleys påstand. Hun har ikke erfaringen.
Siden Deres klient vil løskøbes af kontrakten -
- forpligter bestemmelserne os ikke til andet end at bringe Jacks navn.
Men, mr. Winfield, jeg skrev stort set hvert eneste ord.
Jaså?
Hvis det er tilfældet, er De, min kære -
- en skrækkelig opportunist.
Jeg skrev denne bog, og De kan vove på at udgive den -
- eller andet, jeg har skrevet. Ellers ses vi i retten.
Han indleverede den. Hans navn kommer på.
- Farvel, sir. - Ja, farvel.
Anne!
- Din hykleriske svindler! - Hvad?
Hvad kaldte du det? Pakkevarer.
I er ikke bedre end en flok pirater!
Han udgiver den i dit navn, men du er fri af kontrakten.
Anne, vent!
De kan ikke udgive den. Du begår en stor fejl.
Jeg var forblændet, da jeg indvilgede i dette spil.
Ja, det var et spil.
Jeg ville arbejde sammen med dig. Jeg beundrer dig.
Jeg er forelsket i dig.
"Åndsfæller" Skrevet af Anne Shirley
Sådan.
Hvis den aldrig bliver udgivet, har jeg da lidt værdighed i behold.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Ingenting. Jeg må spørge mig selv, hvordan jeg kunne være så naiv.
Du prøver altid uden tøven at være en anden end dig selv.
Men jeg elsker dig. Lige så uforudsigelig du er.
Jeg skal nok vænne mig til at være her.
Jeg svigter dig ikke. Jeg finder noget andet.
Du får aldrig arbejde på et andet forlag i New York, når det kommer ud.
Hvorfor er det så pokkers morsomt?
Hold nu op, Anne. Det er ikke jordens undergang.
Jeg bliver aldrig den berømte læge, de vil gøre mig til.
Jeg er tilfreds med at være en god læge. Det er alt.
Lad os tage hjem.
Mener du det?
Anne, der er Diana. Jeg køber en avis.
Diana!
- 200 meldte sig i dag. Hvor var De? - Jeg kom med færgen.
Så gå om bord igen og forsvar Deres land, hvis De er noget værd.
- Fred! Dejligt at se dig. - Du er nok også blevet antastet.
Kujonens mærke. Disse damer prøver at få folk til at melde sig.
Hvad skal de?
Det gamle karantænehospital er rekonvalescenthjem for hjemsendte.
- Jeg må se, om jeg kan hjælpe. - Du går ingen steder, Gilbert Blythe.
Vi har meget at tale om.
Pas på de nymodens forretningskvinder.
Har I set dér? Mr. Harrison har solgt gården.
- Kør videre. - Er du ikke spor nysgerrig?
Nej. Det er tarveligt at blive ved at fable om det.
- Hvad smiler du ad? - Dig, din dumme gås.
- Gilbert har købt gården til dig. - Med lidt hjælp fra Freds bank.
Det er det bedste, nogen har gjort for mig.
Det betyder mere end alle mine knuste drømme.
Jeg vil gerne være alene. Bare et øjeblik.
Måske er vi alligevel åndsfæller.
Jeg vil gøre alt, hvad De ønsker, hvis De beholder mig, miss Cuthbert.
Hvis jeg var køn, ville De så beholde mig?
Måske kan vi være hende til gavn.
Jeg vil altid være jeres Anne, Anne fra Grønnebakken.
Jeg kan køre frem og tilbage, til vejret bliver dårligt.
Du skal ikke ofre din uddannelse for min skyld. Din fjollede pige.
Alt i orden?
Nu er jeg hjemme.
Det er mit hus.
Vi henter jer om et par timer.
Jeg kan bo hos dem indtil brylluppet. Og du kan bo her i stedet for i byen.
- Så kan jeg gøre alt arbejdet. - Det var ikke sådan ment.
Du godeste.
Vi gjorde det rigtige, ikke?
Jo, vi gjorde.
Hvad er der?
Jeg tænkte bare på dr. Powell.
Min afsked var et sviende nederlag for ham.
Vi gjorde det rigtige.
Man skal ikke altid følge den mest indlysende livsbane.
Vi har vundet betydelige sejre.
For hver 100 mand, der stod ved kongens side i Flandern -
- er 200 af fjendens mænd faldet.
Gil?
- Moody... - Det er rart at se dig.
- Vi hører, du har åbnet praksis. - Men jeg har ikke én eneste patient.
Europa kræver større opmærksomhed end Grønnebakken.
Det ved jeg.
Moody! Josie! Er det ikke trist, der er så få på vores alder tilbage i Avonlea?
Jo, alle er rejst. Men se her. Carmody er blevet en blomstrende by.
Men det er rart, I bliver.
Til lykke. Jeg hører, Diana Barry holder receptionen.
Jeg håber da, I kommer.
- Skal du giftes i uniform, Gil? - Gil vil tjene samfundet her.
Og aviserne skriver, at krigen er ovre om et par uger.
I kan ikke gøre for, at de amerikanske aviser ikke refererer korrekt.
Det er intet mindre end en katastrofe.
Mine tre brødre er rejst. Selv far er taget af sted som civilist.
- Alle mænd vil forsvare Imperiet. - Der er også brug for dem her.
Doc Stuart har et rekonvalescenthjem. Gil er frivillig.
Doc Stuart skal snart pensioneres.
Ingen her i byen vil tilses af en læge, der ikke vil tjene sit land.
Josie...Moody...
Hendes tunge er blevet skarpere, mens vi var væk. Det var en trussel.
Hun har altid været misundelig på os to.
For guds skyld.
Hvis de eneste læger, der er tilbage, er Doc Stuart'er, trænger øen til hjælp.
Jeg kigger forbi.
Jeg vil høre, hvad jeg kan gøre. Jeg skynder mig.
Jeg har rigeligt at tage mig til.
Gil!
Tror du, det er så slemt, som de siger, i Europa?
Jeg er bange for, at en så omfattende krig ikke er ovre om et par uger, Anne.
Det, der er på den anden side, kan ikke være spor glorværdigt.
Jeg skal gøre, hvad jeg kan...indtil videre.
Selv et par timer vil være velkomne.
Der er ikke meget at lave i min praksis.
Godmorgen, Jim. Det er godt, min dreng.
Jim...din bror Harry og jeg spillede hockey sammen i Avonlea Avengers.
- Jeg mistede kontakten med ham. - Dr. Blythe!
Jeg tror ikke, Harry klarede den. Tre uger på et skib uden lægehjælp.
Ham dér er heldig, at han overlever ...medmindre han dør af koldbrand.
Lad os se på de bandager.
Der er en granatsplint derinde, der hindrer såret i at heles.
Vi kan operere straks, hvis De har noget bedøvelse.
May!
Vi skal have Jim indenfor.
Vi mangler morfin. Hvis De kan skaffe noget, vil vi være taknemlige.
De syr dem ikke engang sammen, før de sender dem hjem.
De ville klare sig bedre, hvis nogen tog sig af dem på slagmarken.
- Der er jo festsalen på White Sands. - Vi havde tænkt os noget lidt andet.
Enklere.
Hvad med at sætte et smukt hvidt silketelt op i haven til receptionen?
Vi havde tænkt os en enkel ceremoni i haven på Grønnebakken.
Vi har meget bedre plads til gæsterne.
Et stille hjemmebryllup er glimrende.
Det var godt nok til jer, før du blev fin på den.
- Jeg er ikke fin på den, mor. - Jo, du er.
Fred, så kom du endelig. Vi kunne ikke vente med middagen.
- Diana, kan vi lige tale sammen? - Vi er midt i planlægningen.
Det kan godt vente. Vi må tale sammen i enrum.
Hvad er det, der er så forbasket vigtigt, at du ter dig så ubehøvlet?
Pengemarkedet er i kaos på grund af krigen -
- og banken må konsolidere sig.
- De lukker min afdeling. - Du får en stilling i nærheden.
- Jeg tager ikke en anden stilling. - Måske behøver du slet ikke arbejde.
Anne! Gil! Vi skal sammenligne lister.
Jeg begynder ikke at arbejde igen. Jeg melder mig.
Din familie er vigtigere end dit land.
- Fred! Hvad gør du her så tidligt? - Vi må tale sammen.
Kan du køre mig til byen, inden Anne dukker op?
Jeg har lavet et budget over vore udgifter. investeringerne er sikre.
Fred, jeg tror ikke, Diana reagerer, som du tror. Kan du ikke fortælle
Gil, Diana vil ikke se i øjnene, hvor vigtigt det er at tjene sit land.
Det har stået på i månedsvis.
Jeg forstår, hvad du mener.
Fuldstændig.
Godt...
Kys Diana og børnene fra mig. Jeg er hjemme om en måned.
Når vi har givet kejseren, hvad han fortjener.
- Gud være med dig. - Tak.
Om bag i køen. Vi er de første, der bliver indrulleret i dag.
Det er til dem, der halter bagefter.
Skal jeres børn spørge: "Hvad lavede du under krigen, far?"
Er du pacifist eller bare kujon?
Man kan hverve en mand, ikke en Vandmand.
- Anne, hvorfor varer det så længe? - Tag nu ikke sådan på vej.
Anne, du er henrivende.
Tænk, at Diana er tilfreds med en færdigsyet kjole.
Dianas slør er perfekt som noget lånt.
Hvordan er længden? Måske skal den lægges op, men ellers er den perfekt.
- Gilbert Blythe, hvad gør du? - Det betyder ulykke at se kjolen.
Gil, vent på verandaen, mens jeg klæder om.
Ud i køkkenet.
Jeg har lige sat Fred af.
Han har ødelagt det.
Nu må vi ændre kjolens mønster fuldkommen.
Jeg har klaret mig gennem megen ulykke allerede.
- Jeg må standse ham! - Han er på færgen.
Hvordan kunne du dog få dig selv til at hjælpe ham?
Jeg forsvarer ikke min rolle. Nogen måtte jo køre ham.
Han frygtede, du ikke ville forstå hans bevæggrunde.
Jeg skulle sige farvel til dig og børnene.
I New York var krigen kun en avisoverskrift.
Her er den en pligt.
Du skal giftes.
Hvad skal det gøre godt for, hvis du alligevel forlader din familie?
Anne, går du allerede hjem?
Anne?
Det behøver du ikke gøre nu.
Vi må tale sammen.
Anne, hør nu her. Jeg er nødt til at gøre det.
Hjælp) mig her.
Anne, jeg klarer den. Ring efter hjælp.
Emily? Emily! Grønnebakken brænder. Send brandbilen.
Anne, stands!
Nej! Nej!
Forsynet må have beskyttet den gamle gård.
Tak for hjælpen, gutter.
Jerry siger, han kan skifte vinduerne og udføre reparationerne straks.
Vi kan gøre istandsættelsen færdig, når jeg kommer tilbage.
Gift dig med mig nu.
Og lad mig rejse.
Alt, hvad jeg elsker, bliver taget fra mig.
Jeg erklærer Dem herved for officer og mrs. Blythe.
Tak.
Hvor er det sødt af Dem!
Tak.
Tilgiv mig, hvad jeg sagde den dag. Vi er meget stolte af dig, Gil.
Tak. Skal vi være venner nu?
Kan jeg få Deres opmærksomhed? En skål for det lykkelige par -
- som står i færd med at ofre nogle af de lykkeligste dage i deres liv -
-for at forsvare Gud og Imperiet. Skål for det lykkelige par.
Nogen må lette stemningen efter pastorens ord. Brudeparret skal danse.
Diana, vi har ventet fem år på det her.
Vi vil ikke forhaste os.
Endnu en skål for officer Blythe -
- og alle de gudfrygtige mænd, som er taget ud for at knuse tyskerne.
Undskyld.
De må ikke træde på mine noter. Det er min prædiken.
Sikke noget.
Sikke noget! Jeg stødte ind i stolpen.
Undskyld. Jeg har ødelagt teltet.
Undskyld.
Siger De, mine bukser er revnet? Hallo? Frue?
Farvel.
Januar 1918
"Åndsfæller", Anne Shirley
Postbuddet kom med den. Der er en pakke til Dem på postkontoret.
Tjener De godt på Deres artikler?
Nej, men med undervisningen oveni klarer jeg mig.
Ginny, der er fem uger til din optagelsesprøve til Redmond.
- Jeg har allerede fordøjelsesbesvær. - Lov mig, du repeterer i ferien.
Alle mine elever er bestået med glans.
- Kommer De ikke? - Jeg behøver ikke holde dig i hånden.
Din latin og græsk er i Guds hånd, men du udmærker dig i alle andre fag.
Det er jeg overbevist om.
Goddag. De har noget til mig.
Tak.
Kaptajn Gilbert Blythe, adressen ubekendt
Nej, nu har jeg aldrig! Alle tror, du ligger i dvale på bunden af en brønd.
Jeg har ikke set dig hele vinteren. Har du hørt det?
- Davy Keith har meldt sig. - Har han det?
Han kommer sikkert hjem i en panservogn.
Men det er ikke det værste. Familien Wright har fået brev.
- Nej. - Fred er savnet ved Vimy Ridge.
- Åh gud. - De har fundet 6 andre fra Carmody.
Chania Shane, Moody Spurgeon.
Navneskiltene blev sendt til Charlottetown.
Freds var ikke iblandt dem.
- Men han er alligevel meldt savnet. - Åh gud. Jeg må hen til Diana.
De stærkeste i troen. Vore glorværdige døde.
Charles Sloane, Wilfred Bell, Moody Spurgeon.
Og de, der er meldt savnet. Fred Wright og Alistair Covey.
Må Deres mødige sjæle hvile hos Gud -
- hvis Forsynet også kalder dem til sig.
Vær så gode at slå op på salme nr. 550 -
- "Vær hos mig, når aftenen falder på".
Anne? Anne!
Jeg kan ikke sidde og høre på det uden at gøre noget.
Kom her.
Hvad med Gil?
Alle mine breve er blevet returneret.
Jeg er bange for, der er sket noget. Jeg må vide, hvad det er.
Hvad skulle du kunne gøre?
Tage ud til det sidste felthospital, jeg har hørt om, og lede efter ham.
Over hele Frankrig? De slipper ikke civile igennem til fronten.
Jeg vil ikke blive her og vente på min mands begravelse.
Nej.
Jeg er nødt til at rejse.
Du kan gøre det, vi andre kun kan drømme om, Anne.
- Klarer du dig? - Vi flytter ind hos mor i næste uge.
Så har du altså solgt huset?
Det gør ikke noget. Vi var alligevel aldrig lykkelige dér.
Flyt ind på Grønnebakken imens.
Jeg vil have det bedre, hvis jeg ved, du er der.
Tak.
FRANKRIG September 1918
Tyskerne får deres straf for Lusitania nu, hvor amerikanerne er gået med.
Det var på tide.
Bar-le-duc. Vi står af ved felthospitalet.
Så tager vi det næste tog og møder op i Ypres i morgen tidlig.
- Hvorfor standser vi ikke? - Byen er belejret.
- Jeg må af. Måske er min mand der. - Bliv her! Det er alt for farligt.
- Jeg skal af. Jeg skal af! - Tag den lille og pigen.
Ræk mig hånden. Her, tag fat her.
Ræk mig hånden!
- Anne Shirley? - Hvad? Slip mig.
Luk døren!
- Luk op! Måske er min mand der. - Der er intet at komme efter nu.
Hvad skete der?
Da tyskerne stormede byen, sprang der miner overalt. Kun hospitalet står.
- Hvordan kommer jeg tilbage? - Det er en hvepserede.
Jeg har jagtet min mand i månedsvis. Er han der, har jeg forspildt chancen.
- Livet er fuldt af forspildte chancer. - Hvad gør De her?
Jeg har rejst som krigskorrespondent mellem London og Belgien i et år.
- Og udnyttet navnet Jack Garrison. - Det hjælper.
Amerikanske aviser elsker sensationer.
Det kan jeg forestille mig.
Hvad nu?
Ramte vi noget?
Tyskerne ligger i baghold.
Alle frivillige fra Røde Kors stiger først ud og hjælper de sårede.
Åbn døren!
- Hvad sker der dog? - Klap i, Anne. Du får os skudt.
Kom! Ned i skyttegraven.
Hurtigt!
- Vi venter her til i morgen. - Jeg må tilbage til felthospitalet.
Måske er det det eneste sikre sted nu.
Tag uniformen af. Ellers skyder tyskerne dig ligesom de stakler.
Hvorfor? De var fra Røde Kors.
Røde Kors betyder forsyninger.
Tyskerne er i en værre forfatning end englænderne.
De dræber dig på stedet, hvis de tror, du har morfin.
- Colette, Anne Shirley. - Anne Blythe.
- Colette. - Goddag.
Hun taler ikke engelsk. Familien blev spredt.
Jeg ville bringe dem i sikkerhed, men det gik ikke som forventet.
Sov nu. Sov, min skat.
Gudskelov, det hele ikke gik tabt.
- Hvor gammel er den lille? - Knap et år.
Jeg havde aldrig troet, jeg skulle takke dig, Jack Garrison.
Colette, til den lille.
Til dig. Til at spise.
Tak, frue. Tak.
Jack?
Nej tak.
Anne, jeg mente, hvad jeg sagde i New York. Jeg ville hjælpe dig.
Dit liv er gået i én retning, og mit i en anden.
Jeg mente også, hvad jeg sagde.
Mr. Garrison...
Det er oven i købet en tysk hest
Måske kan vi spænde den for en vogn og køre tilbage til felthospitalet.
Anne! Anne!
De sprænger toget i luften. Kom tilbage. De kan se dig, Anne.
Anne!
Kom du noget til?
De sprænger toget i luften. Sikken måde at skaffe stof på, hvad?
Vi spænder hesten for vognen og kører ved daggry, hvis kysten er klar.
Kom så!
De brød igennem, kaptajn. De gassede os.
Spænd bajonetterne på.
- Vi må hjælpe. - Nej!
Anne, vent. De dampe er giftige.
Hvis du indånder dem, er du færdig.
Jeg kan ikke have dem med mere. Jeg indhenter dig ved felthospitalet.
- Hvis jeg ikke når frem... - Hvad skal du?
Så må du føre Colette og barnet til denne adresse i London.
Der har jeg en lejlighed. Den er betalt.
Bare fordi du skal have en god historie.
Krigen må slutte, og jeg har en rolle at spille.
Felthospitalet ligger nede i dalen.
Sergent! Er general Pershing med toget?
Jeg skal tale med ham. Vent!
Amerikanske soldater. Masser af mod, men intet hjemme.
Madame Blythe passer på jer.
- Hun er en god kvinde. - Jeg vil med dig.
Nej, lad være. Farvel.
- Jeg bønfalder dig. - Farvel, min dreng.
Vent! Vent!
Din sjuft!
Vent, til jeg får fat i dig!
Han overlever, hvis vi kan finde en rolig lastbil, der ikke ryster.
De har samlet et helt kompagni op. Ingen vidste, de var forsvundet.
- Vi skal til Neufchateau i dag. - Vi kan ikke nå at få de sårede ind.
Så hent dem, vi kan nå at redde. Ikke de stakler, der er døde, når vi får dem.
Fjenden er ude efter vore forsyninger. Giv dem en masse morfin i lastbilen.
Det er mine ordrer.
Javel.
- Bedøv dem. Jeg er udenfor. - Lægen kommer lige straks, min ven.
Lad os se at komme af sted.
Dr. Blythe! De skal op til ambulancestationen.
Hovedkvarteret blev beskudt. Der er mange sårede. Tag ambulancen.
Vent lidt. Nu skal jeg tage ham.
Hjælp mig! Hun er helt udmattet.
Bare rolig. Måske er min mand her. Han kan hjælpe os. Jeg skaffer mad.
Jeg leder efter dr. Gilbert Blythe.
Deroppe.
Gil!
Kom, Colette.
Tag den lille med ind i teltet.
Hjælp!
Der er ingen tid at spilde. Trom alle chauffører sammen.
Vi lægger hende dér.
Sådan. Det skal nok gå, Colette. Det skal nok gå.
Det skal nok gå, Colette. Det skal nok gå.
Lov...lov...
Lov mig...
Lov...mit barn. Lov...
- Jeg lover det. - Pas på ham.
- Det lover jeg.
Vi har brug for alle raske chauffører. De møder dr. Blythe ved næste post.
- Hun er død. - Kom.
- Hvad med barnet? - Sygeplejerskerne tager sig af ham.
- Hvad med pigen? - Det klarer sygebærerne.
Kort og andre forsyninger er i marketenderiet.
Kom. Stedet bliver jævnet med jorden.
- Det var tæt på. Hvad hedder han? - Dominic.
Gudskelov, De kan køre. Chauffører med granatchok, gode gud!
Undgå mudderhullerne. Abigail, du viser vej.
- Hvad vil der ske med ham? - Vi finder et hjem. Måske en kirke.